Госпожице Канна, дойдох да си играем!
О!
Сейкава е тук!
Сейкава Рико
Здравей, Сейкава.
Аз те приветствам!
Да, радвам се, че съм тук!
А?
Къде е майка ти?
На пазар с лейди Тохру.
Което означава...
че сега сме само двете?!
О, боже, какво да правя?
Ще се изкача по стълбите на зрелостта.
Сейкава?
Това е моята собствена Пепеляшка история?!
К-Канна, мога ли да ползвам банята ви?
По коридора и в дясно.
Толкова съм притеснена.
О, съжалявам.
Коя е тази жена?!
Илулу. Приятел.
Значи не сме само двете.
П р и с л у ж н и ц а т а Д р а к о н н а г о с п о ж и ц а К о б а я ш и
Превод: BenKenogy (АниМаИнк)
От колко време се познавате?
Познавам я от известно време.
Но тя дойде тук наскоро,
и сега живее тук.
Тя живее тук?!
Сега като се замисля,
има много загадки около госпожица Канна.
Тя нарича майка си с фамилията й, Кобаяши,
и тя се обръща към прислужницата с "Лейди".
Понякога си мисля, че тя се отнася,
но след това тя е странно интелигентна и атлетична.
Сейкава, хайде да играем вече.
Както и да е! Тя все още е сладка!
О, донесох карти със себе си.
Мм!
Госпожице Илулу, дали...
искате да се присъедините към нас?
Присъедини се!
Добре съм си.
Казах ли нещо, което да я разстрои?
Ах, загубих.
Сейкава, изражението на лицето ти те издава твърде много.
Наказание за губещия.
Погали ми коремчето.
Това, да не би, всъщност да е награда?
Хей, случайно бях в района.
Донесох снакс.
Кобаяши и Тохру не са вкъщи.
О, леле. Предполагам, че ще ги изчакам тогава.
Можете да си разделите снакса с г-ца Сейкава.
Йей!
Хей.
Няма ли да си играеш с тези двете?
Нямам право.
Опитах се да унищожа този град.
Още не съм си простила.
Искаш ли да върнеш времето назад и да направиш така, че това никога да не се е случвало?
Бих могла да направя това за теб.
Всичко е наред.
Не би било правилно.
Не мога да изтрия това, което ми каза Кобаяши.
Разбирам.
Но не е правилно, нали?
Ако ще го гледаш така,
няма много дракони, които имат право да взаимодействат с хората.
Мм.
Не става със всеки, както е с госпожица Кобаяши.
Е, ще отида да поговоря с тях за малко.
Ти можеш ли да изчакаш в банята.
Искам да кажа, честно казано, искам да играя.
Повече няма да лъжа за тези чувства,
но това, което направих, е различна история.
Искам да се въздържа да питам Кобаяши за това,
защото тя вероятно би го разрешила лесно.
Ах, загубих отново.
Сейкава,
да не губиш нарочно?
Ни най-малко!
Но вече ми е скучно да играем карти.
Да, защото сме само двете.
Трябва да пишкам лъч!
Госпожице Канна, отивам до тоалетната.
Пак ли?
Защо трябва да ходя в банята толкова много днес?
А?!
С-Съжалявам!
А?!
Какво? Защо?!
А? Ъм...
Ей, как се казваш?
А? Сейкава.
Сейкава.
Аз всъщност исках да играя с вас.
А?
Но аз бях избухлива личност,
така че не мисля, че е добре.
Избухлива личност?
Опитах да унищожа всякакви неща.
О, хулиган.
Не харесваш хората, които използват насилие, нали?
Ами, и аз съм избухлива личност.
Наистина ли?
Да.
Аз често се държа зле, когато нещо не ми харесва.
А?!
Отначало аз не харесвах г-ца Канна,
затова мислех, как да я унищожа.
Т-Тя...
Но тя е толкова сладка, затова реших, че искам да бъдем приятели.
Тя...
И вие сте сладка, също госпожице Илулу,
така че искате да бъдете приятели?
Тя изобщо не мисли!
Децата все още са по средата да научат, как да се справят правилно с
отговорността и тежестта на греховете им.
Но обкръжението на Илулу никога не й позволяваше тази възможност.
Тя трябваше да се промени, иначе щеше да бъде измамена.
Трябваше да се промени, иначе нямаше да може да се бие заедно с възрастните.
Но засега, тя може да забрави всичко това и да се върне назад.
Защото има възрастен, който любезно ще я измами тук.
Тя трябва да се върне към това да бъде безотговорно дете, което не разпознава добро от грешно.
Прибрахме се.
Госпожица Лукоа е тук?
Съжалявам, ние срещнахме Елма.
Шшт.
Хм?
Да ги събудя ли?
Не, иди вземи одеяло.
Аз по-добре да се обадя на родителите на Сейкава.
Епизод 3
Извънкласни дейности (Разбира се, те не са Нормални)
Госпожица Кобаяши ме наблюдава.
Тя гледа право в мен.
Усещам страстта в погледа й!
Аах, ако продължава да ме гледа така, сякаш ме облизва цялата, аз...
Аз ще...
Въздишка?!
Не за теб.
Заради облеклото на прислужница е.
Облеклото?
Да.
Купих си подобно облекло, когато бях в гимназията,
използвайки парите от първата ми заплата.
Исках да го покажа на семейството си.
И тогава...
Тогава?
Те казаха, че не изглеждам добре в него.
Никой не го хареса и ми го казаха.
Оттогава гледам да бъда само наблюдател.
И така, след като имах този разговор с нея
си помислих,
"Защо не се опитам да направя камериерска униформа, която да изглежда добре на г-ца Кобаяши?"
Затова, се надявах, че ще мога да получа съвети от всички вас.
Ти винаги си толкова напориста, когато става въпрос за госпожица Кобаяши.
Благодарна съм, че всички можахте да дойдете.
Чакай!
Аз на теб не съм ти се обаждала!
Г-н Такия ме покани.
Господин Такия!
Ще се почувствам зле, ако я оставим настрана.
Имаш лошия навик да криеш смущението си с фалшив гняв и враждебност.
Н-Не, не го правя!
Ей, наистина съжалявам.
Когато се събудих, Тохру вече беше събрала всички.
Това е студено от ваша страна, госпожице Кобаяши.
Джорджи
Ние сме другари.
Как бих могла да се поколебая да не отделя време за другар?
Госпожице Джорджи.
Да, да. Добре, нека започваме!
Засега бихте ли нарисували идеи си?
Да!
Това е невероятно, Канна!
Ако купиш още един имот, ще имаш монопола върху района!
Монопола?
Ще бъдеш кралят там!
Ще можеш да правиш каквото си искаш с това място!
О!
А, това е толкова голяма къща в района на Канна!
Съжалявам, но това е състезание.
Демон!
Ти си безчувствен!
Наистина не го разбирам, но това е игра, която разкрива най-лошото от тях, а?
Ето!
Това беше бързо, Елма.
Госпожица Кобаяши е стоик и бърза да завърши работата си в компанията,
така че се сетих за това!
Фактът, че си пристрастена към дайфуку, се усеща твърде силно.
Дайфуку се побира тук
Е? Това не е ли добре?
Но те бързо се ядът и да те зареждат с хранителни вещества.
Моля те, просто отиди да си играеш с децата в другата стая.
Сега е моя ред.
Хм, това е твърде сладко, нали?
Не мисля, че нещо подобно би изглеждало добре на мен.
Ааа, не си представях, че ти го носиш.
Направи го.
Тц.
И аз приключих!
Твърде много кожа се вижда!
Това носеха нашите местни слуги.
Твърде етническо е!
Ето.
Госпожице Джорджи.
Истинската ми надежда. Чудя се какво ще предложи тя.
Госпожице Кобаяши.
О, да?
Дълга стилна рокля,
с малко украшения и полъх на изтънченост въпреки простотата.
Без дайфуку
Вярвам, че това е предпочитаният от вас тип?
Да, така е.
Но всъщност, какво е камериерското облекло?
А?
Вярно е, че дизайните са се променили в различните епохи и обичаи,
и тези дизайни продължават да се усъвършенстват всеки ден, тъй като това облекло се променя.
Винаги обаче прислужницата ги носи.
И те не са прислужници, защото носят камериерска униформа.
Те се превръщат в камериерски униформи, защото прислужничка носи това облекло.
Госпожице Кобаяши.
Аз също съм и ученичка.
Не мога да нося моята прислужническо облекло навсякъде и по всяко време.
Въпреки това, без значение какво нося,
да, дори да нося училищната си униформа,
дотогава докато си оставам прислужница,
дори училищната ми униформа може да се превърне в камериерска, не бихте ли се съгласили?
Да, това означава, че прислужническото облекло
се носи около сърцето!
Това е духът на обслужването!
Перфектно
Отклоняваме се от темата!
Тохру!
Нямаше нужда да се връщаш.
Завършихме кръг!
Това настрана, ти сондираш за идеи нас,
но ти какъв тоалет нарисува?
О, ъ, ами...
Това е подозрително.
Покажи ни!
О, хей, престани, перверзник!
Хм? Какво? Абсолютно празно е.
Не можеш да измислиш нищо ли?
Не...
Мислех си, че бих искала госпожица Кобаяши да облече моята прислужница.
Твоя костюм е твърде сладък за мен.
Нали.
Но, защо не.
Ти се обади на всички за мен.
Ще я облека.
Госпожице Кобаяши...
Добре, сложих го!
О!
Изглеждаш добре.
Симпатична сте така, госпожице Кобаяши.
Да, да, благодаря за ласкателствата.
Да си направим снимка!
Ти и аз като двойка прислужници!
Нека всички се съберем, ако ще правим такава.
А?!
Добре, всички, наредете се.
Аз съм до Кобаяши.
А, не е честно!
Хей, всички вие, аз бях първа!
Ей, Тохру.
Да?
Днес разбрах нещо.
И какво?
Помниш ли какво каза Джорджи?
Да.
Те се превръщат в прислужнически тоалети, защото прислужничка ги носи.
Това също означава,
че каквото и облекло да носиш, то не е облекло за прислужница, ако не е облечено от такава.
Просто е косплей.
Винаги отхвърлях костюма ти, но след като го облякох се промених,
макар че беше смущаващо.
Не беше лошо.
Помислих си, "О, значи тогава това исках да нося, нали?"
Мислех, че сладките тоалети не ми стоят добре, затова винаги носех мъжки дрехи.
Бях притеснена дали ще изглеждам добре с него или не.
Но ако исках да нося камериерска униформа, тогава просто трябваше да я нося, без да ми пука.
Тогава си спомних нещо.
Исках да косплей.
Но не можех да се накарам да изглеждам привлекателна,
затова се насочих към стила и усъвършенстването и се превърнах в досадна отаку на тема прислужници.
Госпожице Кобаяши.
Но знаеш ли,
да те гледам и да служиш като прислужница
ме накара да разбера, че облеклото, което носиш, е подходящо облекло за прислужница.
Винаги си толкова истинска, когато си припомняш нещата, които си казала.
Обичам тази несправедлива страна във вас, госпожице Кобаяши.
Никога не бих могла да ти кажа това, когато за първи път дойдете тук.
Моля те, продължавай да ми помагаш в домакинската работа, Тохру.
Трябва да кажеш "прислужнице" тук!
Хей, останах без пари.
Илулу, харчиш твърде много.
Всичко е наред.
Скоро ще преминеш през банката, така че ще може да вземеш още пари тогава.
Така ли?!
Но все пак след това е улица на Шоута.
Независимо къде ще се спра, ще трябва да плащам скъпи такси за наем.
Давай, бъди спокойна и хвърли заровете.
Демон!
Банкрут
Илулу е аут.
Съобщение за квартала
Оборозука Квартална Асоциация
Тохру-чан, имаш ли хоби?
Хоби? Аз съм прислужница.
Имам... много свободно време.
Какво е вашето хоби, госпожице Кавасаки?
Напоследък се занимавам с правене на сладкиши.
От това ли беше пронизващият шум по-рано?
А?! Съжалявам, толкова силно ли беше?!
Аз все пак не се сещам за нищо.
В миналото се интересувах от пътувания.
Музика, а?
Това е популярно сред хората.
Говорейки за музика, тук е нихилистичния г-н Яна.
Значи дойде да ме попиташ за това?
Моля, научете ме какво прави музиката забавна.
Вероятно начинът, по който пали душата ти и кара сърцето да избухне.
Сърцето да избухне?
Избухване!
Ще те науча малко от малко, така че опитай.
Добре.
Хм, не разбирам напълно.
А?
Какво има?
Боли. От талантът ти ме боли.
Накарах го да се депресира, поради някаква причина.
О, господин Соне.
Донесох още един, който случайно направих.
О, и този се получил добре!
Забавлявате ли се да правите тези неща?
Искаш ли да опиташ да направиш едно?
Готово.
Хмм.
Това е невероятно сложен дизайн.
Няма много хора, които биха могли да направят нещо толкова добро.
Но не разбирам съвсем какво го прави забавно.
Преди малко се опитах и да свиря музика, но...
Случайно чух това,
но мислех, че просто уцелваш партитурата с точно време.
О, можете да чуете това?
Вероятно защото е било твърде лесно за теб,
затова и не е имало място за вливане на емоции в нея.
Без любопитство и емоции няма да бъдеш доволна от това хоби.
Значи, така било?
Прибрах се.
Добре дошла.
Канна, ти имаш ли някакво хоби?
Хоби?
Ходя по тази бяла линия.
И какво е забавното в това?
Ще умра, ако падна.
Разбирам. Това е обучение за бой в ограничени пространства.
Приемах с лекота инстинктите на Канна като дракон!
О, свърши.
Ето така! И така!
Не стигам толкова далеч.
Но не можеш да наречеш това хоби.
Забавно е, когато го правя със Сейкава.
Добре дошла.
Ах! Не е честно, Канна!
Дай и мен поничка!
Няма.
Тохру!
Ти мързелуваш всеки ден.
А който не работи, не трябва да яде.
Илулу, ти имаш ли някакво хоби?
Хоби? Спането?
Това не е толкова хоби, колкото твоят начин на живот.
Гаднярка си.
Толкова хубаво.
Хммп.
Какъв вкус е?
Хобитата са трудни.
Шоколад. А твоите?
Канела.
Идолите са популярни в училище.
Боготворене на идол?
Но не ме интересуват тези неща.
Не, чакай.
Знам!
Просто трябва госпожица Кобаяши да стана идол!
Добра работа.
Да, ало?
Кобаяши, Кобаяши!
Бързо, прибирай се вкъщи!
Лейди Тохру се побърка!
А?!
Какво става?!
Любовна целувка, целувка с език,
любовна целувка, целувка с език,
обичам госпожица Кобаяши!
Любовна целувка, целувка с език,
любовна целувка, целувка с език,
обичам госпожица Кобаяши!
Любовна целувка с език!
Какво е това?
Лейди Тохру непрекъснато произвежда сувенири Кобаяши и ни ги показва.
Тя също ни пееше.
Госпожице Кобаяши! Хобитата са забавни!
Госпожице Кобаяши, Госпожице Кобаяши, Госпожице Кобаяши, Госпожице Кобаяши, заедно завинаги!
Не съм много по-добра, когато се пропия, така че не мога да тропна с крак.
Достигнах планираните приходи.
Сега просто трябва да достигна целта!
Сейкава, какво ще правим?
А?!
Няма начин!
Целта достигната.
Това е моята Канна!
Как?!
Прехвърлих всичките си активи на госпожица Канна!
А?! Това не е честно!
Всичко, което е мое принадлежи на госпожица Канна!
Сърцето ми, тялото ми, всичко!
Ах, кралю мой!
Обожавай ме!
Преглед на Следващия Епизод
Какво е твоето хоби, госпожице Лукоа?
Хмм, Шоута, предполагам?
Досетих се.
А твоето игрите ли са, г-н Фафнир?
Не.
Игрите са, нали?
Не.
О, стига бе.
Казах, че не са.
Епизод 4
Когато си в Рим, прави като римляните (Трудно е да измислиш други подходящи)
Тази седмица "Кой е Кофти?"
Стрелец
Ключалката на банята може да се счупи, оставяйки ви в заключен ~
Съвети за щастие
Пренавийте времето преди да влезете в банята!
Моля, казвайте на хората, когато нещо е невъзможно
Тази седмица "Кой е Кофти?"
Стрелец!